![Integrated Mind Academy](/img/default-banner.jpg)
- 37
- 19 545
Integrated Mind Academy
เข้าร่วมเมื่อ 27 มิ.ย. 2022
Благодаря, че се отбихте!
Това e пространство, предназначено за вас, за да бъде използвано като ресурс за емоционално и личностно израстване, за да разширите съзнанието си и да намирате развръзка и дълбоко разбиране в себе си, главно във взаимоотношенията и ежедневният живот.
Голяма част от това, което ще научите тук, се основава на вашия личен стил на привързаност и как това се отразява на отношенията, които имате със семейството си, приятелствата, на работното си място и в романтичните връзки.
Всичко това се основава на това, да изградим мост между съзнателния и подсъзнателния ум.
Ако сте готови да оставите травмата от миналото зад себе си и да започнете процес на промяна към повече спокойствие, енергия и разбирателство, натиснете бутона за абониране!
Надя Рийд
Това e пространство, предназначено за вас, за да бъде използвано като ресурс за емоционално и личностно израстване, за да разширите съзнанието си и да намирате развръзка и дълбоко разбиране в себе си, главно във взаимоотношенията и ежедневният живот.
Голяма част от това, което ще научите тук, се основава на вашия личен стил на привързаност и как това се отразява на отношенията, които имате със семейството си, приятелствата, на работното си място и в романтичните връзки.
Всичко това се основава на това, да изградим мост между съзнателния и подсъзнателния ум.
Ако сте готови да оставите травмата от миналото зад себе си и да започнете процес на промяна към повече спокойствие, енергия и разбирателство, натиснете бутона за абониране!
Надя Рийд
Силата на Убежденията | Филтър на реалност | Пример от практиката | Осъзнаване - първи стъпки
Здравейте!
Днес говоря за нашите убеждения и вярвания, които сме усвоили чрез
- обуславяне (класическото кондициониране чрез наказние и награда)
- средата в която сме израстнали като деца и юноши
- и опитът ни от първа ръка.
Те представляват филтърът, чрез който виждаме света и чрез който предаваме на всичко лично и уникално за себе си значение.
Този филтър е набор от складирани асоциации и убеждения от миналото ни, през който гледаме настоящето си.
Той определя нашето свето-усещане и себе-усещане.
Последиците за всеки един от нас, ако не се спрем и замислим, описвам днес в пример от практиката.
А знаеше ли, как се създава този филтър и че може да бъде променен?
Харесай, ако ти харесва!
Абонирай се, ако искаш още!
Благодаря!
Нека има повече осъзнатост, наука, доброта и обич.
Днес говоря за нашите убеждения и вярвания, които сме усвоили чрез
- обуславяне (класическото кондициониране чрез наказние и награда)
- средата в която сме израстнали като деца и юноши
- и опитът ни от първа ръка.
Те представляват филтърът, чрез който виждаме света и чрез който предаваме на всичко лично и уникално за себе си значение.
Този филтър е набор от складирани асоциации и убеждения от миналото ни, през който гледаме настоящето си.
Той определя нашето свето-усещане и себе-усещане.
Последиците за всеки един от нас, ако не се спрем и замислим, описвам днес в пример от практиката.
А знаеше ли, как се създава този филтър и че може да бъде променен?
Харесай, ако ти харесва!
Абонирай се, ако искаш още!
Благодаря!
Нека има повече осъзнатост, наука, доброта и обич.
มุมมอง: 214
วีดีโอ
Страх от Изоставяне | Микротравми в Детството | Лекуване на Рана от Изоставяне Разговор майка и дете
มุมมอง 3647 หลายเดือนก่อน
Какво са микротравми, или малкото “т”? Как се създава рана от изоставяне и как да я разпознаем? Поканих майка ми за един кратък и автентичен разговор пред камерата. Целта е осведомяване за важността на такъв тип разговори между родител и дете и колко полезни могат да повлияят и на двете страни с осъзнаването и справяне на чувство за безизходица при задействане, но и на вина и срам от двете стра...
Психотерапия чрез конете | митът за лошото в нас | домашно насилие | хипотерапия
มุมมอง 1658 หลายเดือนก่อน
Днес ви представям другата част на Академия Интегрирано съзнание: Лечебните Коне - Терапия чрез ездата и конете. Повече информация за терапията вижте на: www.nadia-reid.com В това видео разглеждамде: - какво е хипотерапия - какво е психотерапия чрез конете и къде се прилага - митът за лошото в нас (качества от сянката ни) - насилие & домашно насилие - себе-отричане и себе-приемане Терапията чре...
Хроничен (токсичен) срам | Соматично упражнение | Препрограмиране на убеждение “лош съм” | Травма
มุมมอง 2929 หลายเดือนก่อน
Хроничен (токсичен) срам | Соматично упражнение | Препрограмиране на убеждение “лош съм” | Травма
Смисъла на живота | Мозък + Душа | Нужди и предадени значения | Психология + Философия
มุมมอง 2909 หลายเดือนก่อน
Хайде да си пофилософстваме! В търсене на житейски смисъл, търсене на обяснение на душата, значенията, които предаваме в живота… темата е отворена и ще се радвам ако споделите вашите възгледи, опити или теории!
Вкарването във филми | медитация с дишане | Психология
มุมมอง 39610 หลายเดือนก่อน
Днес ще опиша на кратко ~ от къде идват филмите ~ защо са вредни ~ как да им противодействаме (работа с убеждения, нужди) ~ кратък пример за медитация чрез дишане (4-2-4-2 с фокус в дишането и броенето)
13 знака на кПТСР | комплексно пост-травматично стресово разстройство | Психология
มุมมอง 766ปีที่แล้ว
00:03 Intro 7:16 Свръхбдителност 16:31 Изолация 17:24 Повтарящи се модели на връзки (н.пр. избор на партньор) 18:47 Хронични здравословни проблеми и болести 19:59 Хронични ментални проблеми и болести 21:54 Дисоциация (мечтаене, фантазиране) 23:48 Груб вътрешен критик & перфекционизъм 24:47 Токсичен срам 27:00 Режим на оцеляване 28:59 "Недостойна съм" / "Не съм достоен" 30:02 Емоционална ретросп...
Как да лекуваме страх от изоставяне чрез промяна на тези 10 принудителни реакции | Психология
มุมมอง 1.3Kปีที่แล้ว
Това видео изследва нашите страхове от изоставяне, тъй като те може да са се развили в детството, и описва 10 принудителни реакции, в които често участваме, за да се справим с нашите дълбоки страхове и проблеми от изоставяне, както и какво можете да направите, за да започнете да работите върху излекуването на вашите рани, свързани с изоставянето, свързани с комплексно посттравматично стресово р...
Саможертва или Егоист? | Защо да се грижим за себе си | Психология
มุมมอง 852ปีที่แล้ว
• Къде е границата на личностното развитие и къде започва егоизма? • Трябва ли да се жертваме и саможертваме, да страдаме, за да сме добри хора? • Тези, които са нанесли травмите ни, само те ли могат да ни освободят от страданието? • Травма на генерациите
Прерамкиране | Reframing | Упражнение | Психология
มุมมอง 494ปีที่แล้ว
Лекция за техника от кигнитивната терапия: прерамкиране / преструктуриране. Теми във видеото: - два вида прерамкиране - какво възприемаме и нашите емоции - до реакции - четирите реакции на травми - срам от детството - как да прерамкирате / преструктурирате негативно възприета ситуация Видео за нашите 4 реакции на травми (борба, бягство, замръзване, харесай ме) и стиловете на привързаност: th-ca...
Пристрастяване към недостъпни партньори | Мотивация | Вътрешно дете
มุมมอง 627ปีที่แล้ว
Пристрастяване към недостъпни партньори | Мотивация | Вътрешно дете
Токсична връзка | Разбиране за Изцеляване | Граници | Травми от Детството | Мотивация
มุมมอง 917ปีที่แล้ว
Токсична връзка | Разбиране за Изцеляване | Граници | Травми от Детството | Мотивация
Всичко или нищо мислене | Само-саботаж | Съмнения в себе си | Инфо и упражнение | Психология
มุมมอง 748ปีที่แล้ว
Всичко или нищо мислене | Само-саботаж | Съмнения в себе си | Инфо и упражнение | Психология
Играй с мен! | Изкуството да не приемаме нещата лично | Психология
มุมมอง 846ปีที่แล้ว
Играй с мен! | Изкуството да не приемаме нещата лично | Психология
Отлагане | Убеждения от травма заради изоставяне | случаи от практиката | Психология
มุมมอง 1.5Kปีที่แล้ว
Отлагане | Убеждения от травма заради изоставяне | случаи от практиката | Психология
Какво са Мислите, Съзнанието и Подсъзнанието | Факти | Психология
มุมมอง 2.6Kปีที่แล้ว
Какво са Мислите, Съзнанието и Подсъзнанието | Факти | Психология
Травматично привързване - Trauma bond | Дефиниция & Знаци | Подсъзнание | Психология
มุมมอง 442ปีที่แล้ว
Травматично привързване - Trauma bond | Дефиниция & Знаци | Подсъзнание | Психология
Ефектът на привързването | Преродителстване | Психология
มุมมอง 108ปีที่แล้ว
Ефектът на привързването | Преродителстване | Психология
Условната любов и подсъзнанието | последствия, убеждения | Родителство | Психология
มุมมอง 337ปีที่แล้ว
Условната любов и подсъзнанието | последствия, убеждения | Родителство | Психология
Променяме ли се когато работим с подсъзнанието и програмите ни?
มุมมอง 114ปีที่แล้ว
Променяме ли се когато работим с подсъзнанието и програмите ни?
Защо не учим деца и родители на това? | Подсъзнанието и програмите ни
มุมมอง 353ปีที่แล้ว
Защо не учим деца и родители на това? | Подсъзнанието и програмите ни
Нашите автентични нужди vs. нуждите ни от емоционални рани | Механизми за справяне | Психология
มุมมอง 350ปีที่แล้ว
Нашите автентични нужди vs. нуждите ни от емоционални рани | Механизми за справяне | Психология
Mисия: Академия Интегрирано Съзнание | Психология
มุมมอง 252ปีที่แล้ว
Mисия: Академия Интегрирано Съзнание | Психология
Сянката ти - Какво е? | Примери & Упражнение | Психология
มุมมอง 1.1Kปีที่แล้ว
Сянката ти - Какво е? | Примери & Упражнение | Психология
3 ключови начина за поправяне на вътрешни рани около доверието | Заздравяване на травми | П.И. стил
มุมมอง 532ปีที่แล้ว
3 ключови начина за поправяне на вътрешни рани около доверието | Заздравяване на травми | П.И. стил
Кой е твоят стил на привързaност? | Теория на привързаността | Психология
มุมมอง 1.1K2 ปีที่แล้ว
Кой е твоят стил на привързaност? | Теория на привързаността | Психология
Съзнание & Подсъзнание: факти | Теория на Привързаността | Психология
มุมมอง 3312 ปีที่แล้ว
Съзнание & Подсъзнание: факти | Теория на Привързаността | Психология
Убежденията идващи от травма | основни рани | Психология
มุมมอง 1282 ปีที่แล้ว
Убежденията идващи от травма | основни рани | Психология
Защо се травматизираме наново? | Психология
มุมมอง 2312 ปีที่แล้ว
Защо се травматизираме наново? | Психология
Нашите 4 реакции на травма и стиловете на привързаност | Психология
มุมมอง 4872 ปีที่แล้ว
Нашите 4 реакции на травма и стиловете на привързаност | Психология
Yes i see
Благодаря!
Изключително тихи са видеата ви. Със слушалки едва се чува. Ценни неща говорите, но за слушателя е крайно напрягащо. Надявам се да поправите този проблем.
Наистина много благодаря!
Браво, страхотно обяснение и много полезна информация! 😊❤
Каква е системата за работа с детето в мен?
Ясно, точно, разбираемо казани принципните неща по темата, много благодаря ❤
Видеото е много добро. Благодаря❤
Подсъзнанието се диктува от обстоятелства, хора, потребности. Възниква внезапно, променя се и няма точни граници.
Благодаря ❤
Сърдечно ти БлагоДаря ❤
❤
Здрасти! Имам отново питане по темата. Възможно ли е хората, които приемат лично ситуациите си в живота да са твърде отдадени на другите? Не е вярно, че непременно тези хора са егоисти. Смятам, че те са способни да свалят и едната риза от гърба си в името на това да се харесат на другите, но и им помагат по този начин. Случва се да започнат да приемат лично нещата, не защото са лоши и егоисти, а защото очакват и изискват да получат от другите поне 1/3 от това, което те самите са успели да им дадат. Единственият им недостатък е, че не приемат мисълта да дават без да получават в замяна. Може ли това да е коренът на всичко?
Здравей, благодаря за коментара и мислите отново! :) За да отговоря на въпроса трябва първо да кажа, че за мен термина "егоист" е много широко разпространен и едновременно и толкова различно тълкуван. Хора, които имат здавословни граници и съответно си ги упражняват за да пазят личното си пространство, емоционални, времеви и физически граници, често са набедени за егоисти. Тоест, за мен, термина егоист може лесно да бъде използван от хора, които срещат хора с добри граници, и те съответно не се оставят да бъдат манипулирани. А за хората, които изпитват подсъзнателна нужда да манипулират, тоест да "контролират" това е сходна, но отделна тема. С това казано, не мисля изобщо, че хората, които приемат нещата лично са егоисти. Те са по-скоро хора, които са преживяли системно отхръвляне и отблъскване - или реално или така възприето -и се е образувала основна емоционална рана с убеждения като "аз съм лош" или "аз не съм достатъчно добър" . За мен там е коренът. Тоест, всеки коментар, критика, понякога дори предложение за подобрение, удря несъзнато и мигновенно право в раната, и това за човека е болезнено. Усещането е оголемено. Съответно реакцията е оголемена. И това е абсолютно машинално и е станало с годините автоматизация и всъшност съвсем неосъзнато. Усещането се свързва и прилива в една минала емоция, запаметена като основна и много важна "за оцеляването" емоция, в подсъзнанието. В момента, в който някой ни каже, да кажем критика, дори да е с добро или неутрално поднесена, можем да я усетим като нападка (взимане на лично), защото в този миг подсъзнанието прави асоциация с едно много болезнено минало, където сме възприемали редовно отхръвляне. Усещането на отвхърляне води до силни, ексистенциални подсъзнателни страхове,. Изсипва се химическия коктейл на стреса и нервната система се активира като за борба или бягство. Защото исторически, когато един човек е отхвърлен, дали е от семейството, дали е от родителите, дали е от племето си, да си сам винаги означава, че оцеляването ти е изложено на риск. И тази информация е кодираноа не само в животинската, но и в човешката генетика. От възприето отхвърляне, може би нещо недоразбрано в детството ни, може би много заети или болни родители, или реално изоставяне от единия или двамата родители, е свързано пряко с убеждението "аз съм лош" или "аз не съм достатъчно добър". Надявам се, че успях да отговоря на въпроса. Хубава неделя!
Благодаря!
Чудесно! Благодаря!
Благодаря 🎉
Много любопитна информация.
А всъщност възможно ли е когато човек е в режим на свръхбдителност също да приема нещата лично?
Всъшноср тази свръхбдителност се случва постоянном, тя даже не е режим - дали я усещаме пряко или не. Тоест, ако един човек е приел да бъде бдителен (мнителен, недоверие) като част от нужните за оцеляване инструменти, то е като един "радар", който непрестанно скенира за емоционална или физическа опасност. Със сигурност има задействащи фактори, например хора или ситуации, или пък хора и ситуации, които ни карат да се чувстваме в безопасност, но тази бдителност е станала задъжлителен навик и със цел да ни редпази, подсъзнанието никога не я изключва. Дали я забелязваме или не. Ако човек се наблюдава, може да я хваща, както при себе си, така и при други хора. Как примерно задаваме подробни въпроси, как наблюдаваме детайли, как се съмняваме, как не вярваме, как не се доверяваме, как понякога сляпо оспорваме - като инстинтивна съпротива, и - към всичко това, спада и, че приемаме нещата, които се случват към себе си, тоест, лично. Случва се нещо такова: "радарът", който скенира за опасност хваща нещо (на което предаваме подсъзнателно значение за опасност) и това има директна връзка с основна рана в нас. Задействат се: убеждение - мисъл - емоция - поведение....и така се преливат едно в друго, и е задействана една цяла верига, която е станала автоматизирана реакция. Тази верижна реакция става толкова бързо, че ако не сме осъзнати, трудно можем да я разберем. Може би в последствие ще се хванем, че сме се "вкаракли във филма", че сме чувствали всичките тези болезнени емоции, че сърцето ни се е разтъптяло силно, че сме се притеснили, напрегнали, изплашили... и .т.н. Но тази автоматизирана реакция - е нещо, което е останало от времето, като сме били много малки или много млади. Тя се усеща като инстинкт, като част от нас. Сякаш не можем да я избегнем, и мислим, че това е нещо нормално и естествено нещо, което всеки човек има. Това именно може да опише разичлни автоматични верижни реакции, но и най-вече приемането на лично. Тоест, тази автоматично верижна реакция е останала от детските ни години, ние се раждаме със значението, че около нас се върти света. Всеки човек, всяко дете, идва на този свят първоначално с тази психическа настройка, тази себичност, и това е биологически нормално и нужно, да подсигурим оцеляването си. Както при малките кученца, които се бутат, кой първи ще пие мляко от майка си. :) Този инстинкт за самосъхранение обаче остава изострен при всякакви травматични изживяваниия дали са повтарящи се (комплексни) или еднократни. И за един човек едно изживяване може да не е травматично, за друг обаче да е, тук играе роля също нашата генетика, освен средата и опита. Но щом мозъкът е приел едно изживявания или повторни изживявания за болезни и опасни, ние не можем да пуснем тази идея, че сме в опасност. Мозъка я приема като нужна за да ни предпазва, запаметява я в подсъзнанието, и от там се ражда този скенер за опасност, тази свръхбдителност. Когато нямаме възможност да израстваме в емоционално безопасна среда (може да е само такова значение, което мозъка е предал на някакви случки, но може и да е имало реална опасност за оцеляването, тоест, това е вече по-дълбока, индивидуална работа да се разкрие), но и в двата случая, резултатът е един и съш: отнемаме си лукса да израстнем безгрижни, позитивно-любознателни възрастни, които не приемат случките около себе си твърде или изобщо лично, и които не виждат постоянна опасност за себе си в думите или действията на другите. Надявам се, че това даде малко повече информация, защо взимаме нещата лично и връзката му със свръхбдителността.
Благодаря от сърце 😍
Христос Воскресе!
Воистина Воскресе!
Благодаря 🎉
А причините, които започваме да изброяваме в отговор на въпроса: "Какво е това, което аз не виждам?"Те не са ли отново вид предположения?
Така е. Радвам се, че сте намерили и това видео. :) Целта е всъшност, да тренираме мозъка си, да допусне в подсъзнанието ни нова зона на комфорт. Тоест, да създадем нов навик. Навика да приемаме, че може да има винаги и друга причина за случилото се - освен нас. Навика да мислим, че не ние сме в ядрото на всичко опасно, негативно, лошо. А да се създаде нов навик, нова зона в която да е комфортно да мислиш за себе си, че не си виновен винаги ти, че не е нужно да живееш в срам, че заслужаваш добрите и хубави неща че заслужаваш своето си пространство и място в този свят. Че не трябва да чакаш за разрешение да бъдеш щастлив. Всичко това е трудно за приемане, но е възможно да го приемем и променим. Променянето на подсъзнателна зона на комфорт е труден и дълъг процес, ако става само чрез помощта на съзнателната част на мозъка. Но факт е, че започнем ли чрез тези малки стъпки, можем да започнем да разклащаме тази циментирана вяра и убеждение в нас. Подсъзнанието работи с доказателства. Ако можем да си докажем, че нещо е различно от това, което мислим, и че няма да ни навреди, може да стане и нов навик (нова програма, нова автоматизация, нова зона на комфорт). Доказването е именно по-трдуната част, а то е, да промениш едно затвърдено от много години убеждение. Но ако човек работи много надс тези неща, започва да забелязва своите навици от мисли и навици от емоции и съответно навици от действия, и тогава - тогава идва тази осъзнатост. И тези доказателства: че може би не е така както винаги сме мислили и усещали. Може би има друг начин? Друга реалност? Друга истина? Ние сме създадени мнителни, а ако сме изживяли труден период в детството или юношеството си, то тази мнителност е недоверие в хората, която идва от недовере в себе си. Тази игра, самото допускане, че може да има и друга възможност, друга причина, друг отговор на случилото се, което ни е накарало да страдаме, това е началната стъпка на това осъзнаване. Самото допускане - е голяма стъпка. От там нататък се получава ефекта на снежната топка. Осъзнаването расте с всяка нова ситуация, в която се питаме: наистина ли е така? С времето започваме да проглеждаме, да виждаме и усещаме, че светът (хората) не е толкова враждебен около нас, не искат да ни наранят лично нас, защото сме лоши, и с това ще започне да се разклаща и убеждението: аз не съм достатъчно добър, аз съм лош, аз трябва да бъда наказан. Когато се разклати това убеждение, започваме да допускаме, че сме добри, че заслужаваме, че можем да си имаме доверие - и че можем да имаме доверие и на други хора. Ще намалеят всички изострени защитни реакции, които имаме под формата на мисли, емоции и действия, и пак ще се усещаме в безопасност в психиката и тялото си. Но това е процес, говорим за месеци и години, в които чрез себе-наблюдение осъзнаваме, разбираме себе си, околните, учим се наново как работи този свят, защо хората правят нещата, които правят. И че всъшност, всеки се опитва да оцелява и че има много, много хора между нас, ако не и всеки, които са ранени и действат в защита към своя външен свят в дадени ситуации, - в който попадаме и ние. И това не предава никакво значение, на това - какъв човек сме ние. Освен ако не приемем, че тяхната истина е и нашата истина :)
Благодаря за изчерпателния отговор.❤
Благодаря
Чудно! Благодаря 🎉
Много се натъжих
❤
Благодаря за видеото. Много добре е обяснено всичко. Осъзнавам този страх и наистина сама ми е най-добре, като влезна във връзка почвам с паник атаките. Има ли някоя книга, която бихте ми препоръчали ? Наистина ми е трудно да се справя с това.
Благодаря за добрите думи. Мисля, че докато книгите са добър фактор за размисъл, ако се стига до физически симптоми на страховете от емоционални рани и убеждения, бих препоръчала работа с терапевт, която да подкрепи с разговори, редовни упражнения и едно цялостно полагане на фундамент на разбирането на себе си и отваряне на врати към до сега не осъзнавани възможности. Иначе бих препоръчала книги свързани с разбирането на човешката привързаност и / или подсъзнанието. Основата в работата с привързаността е положена от Джон Боулби, книгата му се казва "Стабилна основа". Но препоръчвам и "Митът за нормалното" от Габор Мате, "Тялото помни" от Бесел ван дер Колк, както и "Невропсихология на Несъзнаваното" от Ефрат Гинот (малко по-начуно). 🌼
@@integratedmindacademy благодаря, а в София ли практикувате?
@@marpsk3858 Практикувам онлайн, а на място практикувам (психо)терапия чрез конете, и това е на 25 км от София.
Разговорът е много интересен, но се чува изключително слабо.
Къде провеждате терапия с коне?
Здравейте, провеждам я на 25 км от София, в конюшня Хорснук.
28:42 По какъв начин в сегашно време вие се борите с този под съзнателен страх от изоставяне? Има ли рецепта? Как го преодолявате ? Разговорите с родителите, достатъчен ли е? Винаги усещането ми е, че човек цял живот води борба със самия себе си, не толкова с заобикалящия свят.
Благодаря за въпросът, който намирам за много ценен. Точно така е, борбата е винаги на първо място с нас и нашето възприятие - за всичко. Какво значение предаваме - на всяко нещо в живота си. През каква призма гледаме всяко едно нещо. Рецептата, когато работим със себе си, се състои от много фактора. Мога да кажа, че при всеки човек наборът от стъпки е различен, както и последицата от стъпки. Но в началото стоят за мен винаги две неща: осъзнаването, че има нещо. Че има и друг начин, друга възможност, друг път, друга "реалност". Тук например помагат разговори с родителите, за да разберем какво се е случвало и да го разгледаме от мястото, от което се намираме сега, като възрастни и да си дадем шанс мозъкът да преработи случилото се отново с разбирането на възрастен, И - второто нещо в началото е, моментът, в който си даваме разрешението да мислим, чувстваме и действаме по различен начин, от този, който сме правили до сега. От там нататък се разклоняват пътищата, през които може да тръгне човек. Пътят е дълъг, изисква ежедневно търпение за себе си, разбиране и дълбока и искренна прошка за свои минали постъпки и решения. Както и голяма част от това пътуване е приемането на онези части в нас, които сме се научили да отблъскваме и отричаме. Да си даваме разрешение, въпреки, вътрешните критици ( в повечето случаи родители или други важни личности от детството ни), да бъдем себе си. Да сме сигурни в това, че и ние имаме пълноценното право на място в този живот. Осъзнатост към собствени модели на мисли, емоции и действия, намиране на ограничаващи убеждения, идентифициране на липси при потребностите, работа с границите, работа с комуникацията, работа с детето в нас (отхвърлените части и стари наши версии от детството и юношеството), това всичкото са етапи, през които може един човек да мине. Процесът води до бавна промяна на зоната на комфорт и всичко познато, докато се изгради нова зона на комфорт и тя стане познатото, но по-здравословна и в подкрепа на собствената си автентичност. Надявам се, това кратко въведение да ви е от полза. Поздрави!
@@integratedmindacademy Работата с нас е не лека задача. Опитваш се да се промениш в положителен смисъл, в следващия момент идва странична ситуация с хора, които искат да бъде обратното и какво става? Връщаш се в началото, затваряш се, дистанцирашогорчаваш се, отново е изградена високата стена.
Страхотна лекция!Благодаря че те има Наде!❤Много точно ,образно и ясно обясняваш всичко.Пожелавам ти много сили и енергия,за да помагаш на хората! Чакам с нетърпение следващото видео!
Много благодаря за топлите думи! 🌼
Здравей, отново много полезно за мен, вярвам и за много други хора видео. Благодаря ти, че си избрала да споделяш с нас ! ❤❤❤За мен си един от най-добре обясняващите и информирани на тема психология. Имам въпрос осъзнавайки, че нещо ни кара да се чувстваме дискомфортно само заради миналото ни, реално можем ли да променим емоциите, които ни носи, или можем само да осъзнаваме откъде идват ?
Здравей! Сърдечно благодаря за думите ти, много ме зарадваха! Но и за въпросът ти благодаря. Да обобщя: можем ли да променим емоциите, които идват от миналото и се наслагват върху настоящето или можем само да ги осъзнаваме: Първо е нужно да се намери първопричината на болката, да се идентифицира и изолира мотиваторът за негативните емоции и дискомофорта. Често това, което ни кара да се чувстваме дискомфортно може да бъде: - Асоциирана запаметена болка, която идва от фундаментален страх - Конфликт, който изживяваме когато мотивацията хем да бъдем приети (одобрение, пряко свързано с оцеляване), но и хем да бъдем себе си и да проявим глас, воля, нужда, граница - Нещо, което сме възприели “грешно” и сме го складирали с наше си детско обяснение и значение (Например сме разбирали многото работене или болестта на родителя като отхвърляне спрямо себе си). - Неизбежна, изненадваща или насилствена смяна на зона на комфорт на подсъзнанието. Това са само няколко примера. Това е частта, чрез която осъзнаваме за съществуването на болката и си разрешаваме да я чувстваме и да я поглеждаме и да търсим къде е раната. Започваме да разбираме емоциите и съответно да се отваряме към тях и да приемаме съществуването им. Но реално това, което се случва с времето е, че ние не променяме тези емоции. Те не се преобразяват или сливат. Тези емоции се смаляват, отпадат, взимаме им силата и заряда и на тяхно място идват нови, с помощта на съзнателните мисли. (Нали, целта е да се прекъсне автоматизацията на мисли и емоции от миналото). Ако има една случка, към която сме прикрепили емоции чрез асоциация, то ние можем като разглеждаме тази случка наново и наново, да прерамкираме перспективата, чрез която гледаме на тази случката. Да я събличаме и обличаме с нови дрехи сякаш. Както си искаме. Да правим с нея в мислите си каквото си искаме. Неизбежно, с време и повторение, ще започнем да прикрепяваме нови емоции към нея. Прикрепваме към нея цял нов модел на реакция: 1. Ново убеждение 2. Нова мисъл 3. Нова емоция 4. Ново поведение/ действие като резултат. Това не ни пречи да запазим спомена в тялото си за старата емоция. Но заряда и силата на старата емоция вече са й отнети. Тя се е смалявала и смалявала и накрая остава без енергия и атрофира. Но споменът е още там и ако пожелаем, можем да го извикаме, да си спомним как сме се чувствали някога, преди да прилепим нов модел към дадената случка. И е много интересно пътешествие на чувстване. Като си на съвсем ново място, с нова перспектива и погледнеш назад, към тези стари болки и виждаш колко много си успял със собствени усилия. Интересното е също, че веднъж стигнеш ли една степен на осъзнаване (не зависимо какво ниво), не можеш да се върнеш повече назад в това болезнено състояние. Можеш да си го спомниш, но си "защитен" от това пак да затънеш обратно там. Представи си го, че ставаш като пътник, който посещава тези места, вижда ги със спокойствие и от място на любопитство, но вече си има нов "дом", към който да се завръща и в който да е в безопасност и мир. Малко се отплеснах, но се надявам, че успях да разгърна темата разбираемо. :) Поздрави! 🌸
@@integratedmindacademy Много изчерпателно, благодаря за отделеното време към въпроса ми ! Мисля, че разбирам, това си е голям процес, трябва си да му се отдели време и внимание! 😁❤️
Поздравления за клипа. Определено този тип терапия е един от най - успешните ❤
Благодаря за подкрепата! 💞
Страхотна си Надя, поздравявам те искрено, думите ти са право в целта и са от полза.Днес открих канала и много се радвам за това.❤
Благодаря сърдечно за обратната връзка и добрите думи!❤И аз се радвам, че си тук! 💫
Малка си
Благодаря!Много интерсна тема!❤
Много ценна информация!Благодаря❤
Звукът е много слаб на всеки клип, помислете как да го подобрите
О! Благодаря за инфото! Ще го проверя! 👍
Прекрасни очи😊
Ако нямаш очаквания, няма да имаш и разочарования.. Човек трябва да се научи да бъде в комфорт със себе си и да си бъде самодостатъчен. Тогава ще спре да изисква от другите и нищо няма да му е на всяка цена. Може би тогава ще му се случат нещата 😉. Неведоми са пътищата Божии. Аз не мисля, че душата е продукт на мозъка. По скоро мозъка е затвор за душата .. не случайно шаманите използват наркотици за да се освободят от този затвор и се свързват с друга реалност и получават познания от там, които са необясними ..Но всеки решава в какво да вярва. За някои и Земята е плоска..
Страховит факт, че още има хора, които вярват, че земята е плоска.🤔😊 Много истина във вашият коментар, благодаря! Интересен аспект за шаманите, че достигат друго състояние благодарение на наркотиците, също и чрез глад и изолация. Но каква реалност достигат, тоест дали е истината, и дали душата се освобождава, или дали цялото пътуване е продукт на възприятие от съвкупност на в подсъзнанието събрани картини и емоции, може би някой ден ще разберем тази тайна... Както и дали борбата между мозъка и сърцето (когато взимаме решения примерно), не е борба между съзнателния и подсъзнателния ум... Още веднъж благодаря за ценния коментар и отваряне на нови мисловни пътища!
Здравей симпатично момиче 😉. Харесват ми хора като теб, които се опитват да накарат хората да се обърнат към себе си и да осмислят живота и поведението си . Аз съм на 43 г и както се вижда съм възпитан в соц. реализма и съм типично дете на трудещи се родители.. ходил съм на детска градина и съм тръгнал на училище на 6г в тия времена. Тежко обременен съм бил от начина на възприятие и възпитание от най-ранна детска възраст. Много дълго промените, които се случваха в БГ бяха в коренна противоположност с моето възпитание и не се чувствах добре в обкръжаващата среда . Вече съм го преодолял и резултата знаеш ли какъв е .. Аз не признавам авторитети . Вече съм свободен дух 😂. Наистина и в работата и навсякъде просто ги игнорирам, защото знам че истината е лъжа и лъжата е истина. Най-големия ми съвет към теб и всички хора е, ако имате възможност не давайте децата си на детска градина. Синът ми не е ходил и виждам коренна разлика с мен. Той е всичко, което аз не съм бил и не съм харесвал. Но защото моят мозък е бил промит, а той е себе си . И всъщност е доста интелигентно момче, вече на 16г . Бъдете себе си . Никой не ви мисли доброто, освен вашите родители.. а и това не е сигурно. Успех в живота.. без детска градина и кредити по възможност . Бъдете свободни 😛
Благодаря за интересния коментар и това, че споделихте от живота си и вашият съвет. Мисля, че родителите и други роднини, чиито, вярвям - мотивация е обич и грижа, за съжаление ако не са погледнали към себе си, преди запознанството с новото си дете, носят потенциалът да нанесат основни ограничаващи убеждения на децата си. Смятам за важно, бъдещите родители да бъдат информирани поне основно в областта на детската психика и психология. Би спестило много бъдещо страдание и ежедневна борба на тези деца като възрастни един ден. Още веднъж благодаря за отделеното време, оценявам го! 🍀всичко добро и на вас.
Медитацията е начин за захранване на енергийните тела и правилното разпределение с енергия чрез дишането. Има и динамични медитации като например паневритмията, специално създадена за българите или тай чи. Поздрави
Съзнание & Подсъзнание - И Злоупотребите с тях...
Нямам ривързаност към човеци .Те не са бог.
😂😂
Или тово което някой хора искат да мислиш че си...
Да. Има я и тази възможност. Дори можем да я пренесем и към - “или това, което някои хора мислят, че искат, да си …” Така задава вечния въпрос, колко свободна воля имаме, и колко действаме от нашите убеждения, нужди и т.н. Интересна мисъл за проследяване, благодаря за което!
Слушам със слушалки и тия ефекти така ме стряскат , че направо ме побъркват. Твоя глас е тих, те са толкова силни. Моля без тях !
Благодаря за коментара и фийдбека! Ще го имам предвид. 💫
Има ли видео за начините за справяне-> самонаблюдение, медитация и други психологически способи с който се създава ново поведение
Благодаря Ви за коментара. Тъй като се стремя да допринасям към дълготрайно лечение и след това самостоятелно поддържане и константно подобряване, показвам в ютюб лекциите си само откъси от възможните проблеми в нас и съответно възможности как да се справим с тях. Но тъй като подхода е цялостен и насочен към различните аспекти, които си взаимодействат - като примерно, фалшиви убеждения, потребности, границите, работа с детето в нас, успокояване на нервната система като резултат от всичко това, но и чрез релаксиращи техники като медитация, - предпочитам за максимален и дългосрочен ефект да работя с клиентите си директно. Допълнително в момента подготвям онлайн курс, чрез който също ще можете самостоятелно и в собствено темпо, или заедно с Ваш доверен терапевт (или мен) да работите над тези неща.
Жалко,че не знаех тези неща по-рано.В резултат на четири годишна токсична връзка загубих здравето си. Когато го осъзнах се махнах без обяснение.Емоционално се възстанових,но здравословно не можах.По тези теми трябва да се говори в ранна училищна възраст.
Здравейте! Благодаря за интересните и полезни виде а! Имам въпроси,как мога да се свържа с вас! Благодаря! ❤
Благодаря от сърце! Пишете ни тук: integratedmindacademy@gmail.com
Много полезна информация. Жалко, че не ги знаех тези неща, когато бях млада и търпях токсични отношения. Загубено време и шансове....
Благодаря за коментарът Ви! Права сте, трудно е да се осъзнават тези неща като сме млади. Надявам се обаче силно, че следващите генерации ще имат полза от всичко това, което разкриваме днес, да разбират и осъзнават по-рано. Ние сме част от тази помощ за тях. Бъдете здрава!
Благодаря за видеото 😊Толкова истина
Благодаря! 🌱
На какво се дължи мързелът, какви са причините за мързела?