סכוליון מתנאל: פרופ' משה אידל - פתיחה לעולם הקבלה - הרצאה 1 : המושג קבלה ומשמעויותיו
ฝัง
- เผยแพร่เมื่อ 24 ส.ค. 2024
- סכוליון מתנאל: פרופ' משה אידל - פתיחה לעולם הקבלה - הרצאה 1 : המושג קבלה ומשמעויותיו
2 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
3 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
4 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
5 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
6 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
7 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
8 • סכוליון מתנאל: פרופ' מ...
ראיון אישי עם פרופ' משה אידל, על ידי ד"ר יניב מזומן : • ראיון אישי עם פרופ' מש...
מרתק.אוהבת את תפיסתו של פרופ' משה אידל. המרתק .תבורך.
דולי עירון מורת דרך וחוקת הגליל
תודה לקרן על האפשרות ללמוד
ישראלים עובדים יותר מחמורים
אם עוצרים לרגע ומסתכלים על אורח החיים שלנו כאן, רואים תמונה ברורה. זמני העבודה שלנו לגמרי לא סבירים, אנשים עומדים שעות בפקקים והקיום מרגיש כמו עבדות ממושכת. עצוב מאוד, ומעיד על כך שהתפתחות הסטארטאפים ותחומי הקִדמה האחרים, שהם כביכול חיוביים לנו ולחברה האנושית בכלל, לא הופכים את החיים של האדם לטובים, קלים, בטוחים. להפך, יותר ויותר קשה לו לכייל את החיים.
כך ימשיך ויהיה עד שלא נסכים יותר עם המצב ונחליט שזה לא הכיוון הנכון לחיים, נתחיל להגביל את הקיום העצבני שלנו ולהכניס בו חוקים אחרים, שבהם העיקר יהיה האדם עם המשפחה והילדים.
מקור הבעיה הוא לא בשעות העבודה כשלעצמן, אלא ביחס שלנו לחיים. את היחס לחיים אנחנו צריכים לשנות ומכאן ייגזר כל השאר. האירופאים לדוגמה עובדים פחות שעות, כי הגישה שלהם למציאות, לעצמם, למהות החיים ולמטרתם, שונה. הם רוצים יותר ליהנות מהחיים, הם יותר מאוזנים. אבל ביהודים טמונים רצונות גדולים יותר, עבים, כאלו שלא נותנים מנוחה. אפילו באותו יום אחד בשבוע שהיהודים אמורים לנוח בו, הם לא מסוגלים. כלומר, זה לא יוקר המחיה שבגללו אנחנו רצים, אלא משהו נפשי פנימי.
אז להיות כמו האירופאים, לא נהיה, כי הרצון הגדול, האגו שלנו שולט עלינו מלמעלה ולא נותן לנו לנוח, לשחק עם הילדים, ללכת לפארק, ליער. הדרך לאיזון אצלנו לא טמונה בהעתקה והדבקה מאומות אחרות, אלא בהבנה מי אנחנו, ועבור מה אנחנו עובדים.
יש לנו עבודה גדולה מאוד וחשובה לעשות. עבודתנו, כמו שכתוב, היא להקים חברת מופת שתהיה אור לגויים. לכן העבודה הפיזית שלנו, תהיה אשר תהיה, צריכה להיות מלווה בעבודה מחשבתית: לחשוב שדרך העבודה שלי אני קשור לכל העם שלי, העם שלי קשור אליי, וביחד אנחנו בונים חברה שהעיקר בה הוא היחסים, בין בני זוג, בתוך המשפחה, בין כל חברי האומה, כאשר לכולנו מטרה משותפת. מתוך כך יתאזנו שעות העבודה הגשמית מאליהן, כי סדרי החשיבות ישתנו בהתאם.
יפה כתבת
ישנה עוד נקודה אחת... כאשר מאמינים שהדברים שהתלמוד אומר מפיה של דמות ספרותית בשם רבי עקיבא "חייך קודמים לחיי חבריך" הם ראוים להיות חלק מהתרבות של האומה שאמורה להפיץ לאומות את האור של האנושיות וההומניות, אז מגיעים לחוסר של יחס הומני ואנושי גם לאומות וגם לנוסעים על הכביש. אי-הבנה של הכוונות של התלמוד גורמת לנו אסונות! למדתי על אי-הבנת התלמוד ועל ההשלכות הנוראיות של אי-הבנה הזאת באתר וורדפרס אצל
BarKamtza2007