![Вадим Василенко](/img/default-banner.jpg)
- 76
- 223 736
Вадим Василенко
Ukraine
เข้าร่วมเมื่อ 11 พ.ค. 2012
Література, мистецтво, критика / Literature, art, criticism
Книжки ХХ століття. Наталена Королева "Quid est Veritas". Христос і Пілат.
Книжки ХХ століття. Наталена Королева "Quid est Veritas". Христос і Пілат.
มุมมอง: 160
วีดีโอ
Національна місія літератури. Козацький міф. Історичні романи.
มุมมอง 1352 ปีที่แล้ว
Радіо Місто Над Бугом - 101,8 FM. Програма "Час змін".
Спалення українських книжок на окупованих територіях
มุมมอง 1032 ปีที่แล้ว
Радіо Місто Над Бугом - 101,8 FM. Програма "Час змін".
Книжки ХХ століття. Юрій Косач "Еней та життя інших".
มุมมอง 5142 ปีที่แล้ว
Друз й однодумці! Це - перша із запланованого циклу відеорозповідей про книги українського ХХ століття. Кожна розповідь - окрема книга, яка змінила обличчя української літератури. Книга перша: Юрій Косач "Еней та життя інших" Відео записуватимуться в режим наживо, без монтажу.
"Ми живемо отут, на землі, край Чумацького битого шляху...". Євген Гуцало
มุมมอง 512 ปีที่แล้ว
"Ми живемо отут, на землі, край Чумацького битого шляху...". Євген Гуцало
Михайло Орест. Прочитавши казку про Червону Шапочку
มุมมอง 872 ปีที่แล้ว
Михайло Орест. Прочитавши казку про Червону Шапочку
Гельдерлін. Хліб і вино. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1124 ปีที่แล้ว
Гельдерлін. Хліб вино. Читає Вадим Василенко.
Євген Маланюк. Варязька балада. Читає Вадим Василенко
มุมมอง 1114 ปีที่แล้ว
Євген Маланюк. Варязька балада. Читає Вадим Василенко
Василь Стус, "Ні на що не нарікай з печаллю". Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1195 ปีที่แล้ว
Василь Стус, "Н на що не нарікай з печаллю". Читає Вадим Василенко.
Федеріко Гарсія Лорка. Касида про сон під зорями. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 6076 ปีที่แล้ว
Федеріко Гарсія Лорка. Касида про сон під зорями. Читає Вадим Василенко.
Артюр Рембо. П'яний корабель. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 10K6 ปีที่แล้ว
Артюр Рембо. П'яний корабель. Читає Вадим Василенко.
Федеріко Ґарсіа Лорка. Романсеро про цивільну іспанську гвардію. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1286 ปีที่แล้ว
Федеріко Ґарсіа Лорка. Романсеро про цивільну іспанську гвардію. Читає Вадим Василенко.
Юрій Клен. Японія. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1106 ปีที่แล้ว
Юрій Клен. Японія. Читає Вадим Василенко.
Юрій Клен. Софія. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 3076 ปีที่แล้ว
Юрій Клен. Софія. Читає Вадим Василенко.
Юрій Клен. Кортес. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1986 ปีที่แล้ว
Юрій Клен. Кортес. Читає Вадим Василенко.
Євген Маланюк. Варязька балада. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 3396 ปีที่แล้ว
Євген Маланюк. Варязька балада. Читає Вадим Василенко.
Олег Ольжич. Був же вік золотий. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 1676 ปีที่แล้ว
Олег Ольжич. Був же вік золотий. Читає Вадим Василенко.
Євген Маланюк. Під чужим небом. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 8K6 ปีที่แล้ว
Євген Маланюк. Під чужим небом. Читає Вадим Василенко.
Євген Маланюк. З Євангелії піль. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 996 ปีที่แล้ว
Євген Маланюк. З Євангелії піль. Читає Вадим Василенко.
Олег Ольжич. Незнаному воякові. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 4306 ปีที่แล้ว
Олег Ольжич. Незнаному воякові. Читає Вадим Василенко.
Євген Маланюк. Сьогодні. Читає Вадим Василенко
มุมมอง 2476 ปีที่แล้ว
Євген Маланюк. Сьогодні. Читає Вадим Василенко
Олег Ольжич. Чотири поезії. Читає Вадим Василенко.
มุมมอง 3966 ปีที่แล้ว
Олег Ольжич. Чотири поезії. Читає Вадим Василенко.
Вадим Василенко про Сандармох, "розстріляне відродження" і сучасність.
มุมมอง 5486 ปีที่แล้ว
Вадим Василенко про Сандармох, "розстріляне відродження" сучасність.
Чудовий аналіз!Щиро дякую за працю.
так глибоко прочитано...
Чотири хвилини ніби ковток свіжого повітря
❤❤❤❤❤
Дякую за патріотизм!
Дякую❤
Дякую❤
Дякую❤
Дякую❤
Це дуже моторошний вірш, дуже шкода жерт голокосту
Брєд
Круто!❤
А хто перекладач?
Дурня якась😮
Неймовірно цікаво! На одному подиху прослухали! Вдячні безмежно! Хочемо ще!😊
Молодец, хорошо читает. И на украинской мове этот стих прекрасен! Но все же завидую тем кто знает французкий и может прочитать стихи Рембо на родном языке
Щойно прочитав "Каміння під косою". Враження найкраще. Цей твір потрібно вчити в школі
Ви гарно читаєте, але вірш геть тупий, без змісту і геть не вчиться
Дякую за Ольгу Мак. Буду шукати, купувати і ознайомлюватися з творчість цієї видатної письменниці.
дякую за чудове декламування
Щиро Вас підтримую, пане Вадиме!
Монотонно, немає динаміки та логічних наголосів
Дякую за вірші,які я почула вперше.За прекрасне читання.
Дуже цікавий матеріал! Але чому перестали записувати відео?..
Під мостом Мірабо струмує Сена Так і любов Біжить у тебе в мене Журба і втіха крутнява шалена Хай б'є годинник ніч настає Минають дні а я ще є Рука в руці постіймо очі в очі Під мостом рук Вода тече хлюпоче Од вічних поглядів спочити хоче Хай б'є годинник ніч настає Минають дні а я ще є Любов сплива як та вода бігуча Любов сплива Життя хода тягуча Надія ж невгамовано жагуча Хай б'є годинник ніч настає Минають дні а я ще є Минають дні години і хвилини Мине любов І знову не прилине Під мостом Мірабо хай Сена плине Хай б'є годинник ніч настає Минають дні а я ще є
Великий українець
Не помнится, чтобы российский когда-то был государственным в Украине... Зачем, какой-то другой... *Человек должен владеть языком, а не язык им*
Вообще, Русь - территория Украины. Но это ж, в прошлом. Следующий вопрос: зачем Кремль и его рузге, столь отчаянно борятся за право зваться "русскими", или славянами - в то время, как и украинские СМИ называют их "русскими", не ясно зачем...
Гімн людині. Дякую!
Круто
Чорне молоко світання ми п'ємо його надвечір ми п'ємо його опівдні і зранку ми п'ємо його вночі ми п'ємо і п'ємо ми копаєм могилу в повітрі де лежати не буде тісно Один чоловік живе в хаті він зі зміями грає він пише він пише коли темніє в Німеччині твоя золотиста коса Маргарито він пише це й з хати виходить і зорі блищать і свистить він на псів свистить на євреїв своїх і велить копати могилу в землі і грати до танцю наказує нам Чорне молоко світання тебе ми п'ємо вночі ми п'ємо тебе зранку й опівдні ми п'ємо тебе надвечір ми п'ємо і п'ємо Один чоловік живе в хаті він зі зміями грає він пише він пише коли темніє в Німеччині твоя золотиста коса Маргарито твоя попеляста коса Суламіф ми копаєм могилу в повітрі де буде лежати не тісно Він гукає глибше рийте землю ви перші ви другі співайте і грайте він хапається заліза в кобурі він хитається очі в нього блакитні глибше лопатами рийте ви перші ви другі грайте далі до танцю
Дуже люблю, як читає Вадим Василенко! Покорив виконанням вірша "Міст Мірабо".
послухайте Вітмена про тіло електричне - то шедевр від Василенка
Я - фанат Вашого читання
Це моя улюблена поезія улюбленого автора. У Вашому виконанні прозвучала Божественно! Дякую!❤
хуйня а не вірш
Спокійна музика з віршом завжди легко вчити👍👍👍
Вірш «Альбатрос» читати Буває, моряки піймають альбатроса, Як заманеться їм розваги та забав. І дивиться на них король блакиті скоса - Він їхній корабель здалека проводжав. Ходити по дошках природа не навчила - Він присоромлений, хода його смішна. Волочаться за ним великі білі крила, Як весла по боках розбитого човна. Незграба немічний ступає клишоного; Прекрасний в небесах, а тут - як інвалід!.. Той - люльку в дзьоб дає, а той сміється з нього, Каліку вдаючи, іде за птахом вслід! Поет, як альбатрос - володар гроз і грому, Глузує з блискавиць, жадає висоти, Та, вигнаний з небес, на падолі земному Крилатий велетень не має змоги йти. Переклад Дмитра Павличка Джерело: dovidka.biz.ua/albatros-chytaty-skachaty-sharl-bodler
Почула вас сьогодні.Цей вірш дуже відповідає сьогоденню. ДЯКУЮ!
Усе тут чудово: і філософія слів, і ваш заворожуючий голос. Заслухалася...Дякую)
так что означает чёрное молоко?
Метафора смерті
Мати .... на Вы ... ушедшая цивилизация ----- я плАчу
0:13 - Початок
За течією Рік байдужим плином гнаний, Я не залежав більш од гурту моряків: Зробили з них мішень крикливі Індіани, Прибивши цвяхами до барвних стояків. На вантажі свої я не звертав уваги,- Чи хліб фламандський віз, чи з Англії сукно, I, ледь урвався крик матроської ватаги, Я вирушив туди, куди хотів давно. Скажено хлюпали припливи океанські, А я, колись глухий, як мозок дітвори, Все за водою плив! I заколот гігантський Зняли Півострови, простори і вітри. Моє пробудження благословили шквали. Мов корок, танцював я на морських валах, Що їх візничими утоплених прозвали, I десять діб вогнів не бачив по ночах. В сосновий корпус мій текла вода зелена,- Солодка, як малим кисличний сік, вона, Відкинувши убік і якір, і демено, Блювоту вимила та плями від вина. В настої зорянім, в Морській Поемі милій Я плавав і ковтав зелену синь тоді, Як мрець замислений вигулькує з-під хвилі, Неначе тьмяний знак занурення в воді; Там, раптом синяві підфарбувавши вири, Повільні ритми й шал у днину осяйну, П'янкіші од вина, потужніші за ліри, Витворюють гірку любовну рябизну! Я блискавицями роздерте небо знаю, Прибої, течії, смеркання голубі, Світанки, збуджені, мов голубині зграї, I те, що може лиш примаритись тобі. Я сонце споглядав у пострахах містичних, Що зблисло згустками фіалкових промінь; Буруни злі, немов актори драм античних, Віконничний свій дрож котили в далечінь. Я снив і бачив сніг серед ночей зелених, Цілунок на очах морів, і гладь ясну, I соків круговерть, хмільних і незбагненних, Співочих фосфорів пробудження від сну! Розлючені вали в звіриній істерії, Що брали штурмом риф, уповні бачив я, Не знаючи, що блиск од сяйних ніг Марії Утихомирює захекані моря. На берегах Флорид мені траплялось зріти Квітки, подібні до пантерячих зіниць! Мов сяйні віжки, сніп веселок розмаїтий До лазурових стад стремів на повну міць! Я бачив, як шумлять драговини та верші, Де в комишах гниє морський Левіафан! Як падають у штиль гігантські хвилі перші, Як даль врізається в бездонний океан! Льодовики, сонця, і небеса, й заграви! Гидотні обмілі серед рудих заток, Куди обліплені комахами удави Падуть у смороді з покручених гілок! Хотів би показать я гомінкій малечі Співочих риб, дорад, що блискотять між хвиль. - I піна вквітчана мої гойдала втечі, I вітер додавав мені не раз зусиль. А море - мученик у безбережнім світі - Мене підносило на схлипах злих своїх, Воно несло мені свої тінисті квіти, А я, мов дівчина навколішках, затих... I, взявшись на своїх бортах птахів гойдати, Їх чвари та послід, я, майже острівець, Ледь задкував, коли в мої тонкі канати, Шукаючи нічліг, чіплявся пухлий мрець! Під гривою заток я - корабель пропащий,- Закинутий у вись етерну без птахів, Звідкіль ні монітор, ні парусник найкращий Не вирвуть остова, що від води сп'янів; Я, що в бузковій млі повільно так пролазив, Довбаючи, як мур, червоний небокрай, Де видно - о нектар солодких віршомазів! - Небесні сопляки та сонячний лишай; Я, весь плямований вогнистою дугою, Що мчав і гнав ескорт із коників морських (Ультрамаринове склепіння наді мною Валилось, плавлячись у вирвах вогняних), Я, жахом пройнятий, бо округ потойбічний Тремтів од ревища Мальштремів та Биків, Ясних застиглостей вивідувач одвічний,- Я за Європою прадавньою тужив! Архіпелаги зір та острови незнані Я зрів, де небеса відкриті для плавців: - В такі-от ночі ти дрімаєш у вигнанні, О зграє злотних птиць, Снаго прийдешніх днів? Доволі плакав я! Жорстокі всі світання, Гіркі усі сонця й пекельний молодик: Заціпило мені від лютого кохання. Нехай тріщить мій кіль! Поринути в потік! За європейською сумуючи водою, Холодну та брудну калюжу бачу я, Де вутлий корабель, як мотиля весною, Пускає в присмерку засмучене хлоп'я. І я, купаючись у ваших млостях, хвилі, Не можу більше йти в кільватері купців, Під оком злих мостів я пропливать не в силі, Ані збивать пиху з вогнів і прапорів.
Що за дич?) як це зрозуміти🙁
Гарно підібрана музика!
Боже, як мені подобається цей вірш. Скільки в ньому емоцій, болю, страждання, приреченості і неминучості. Ще як в школі прочитала його вперше одразу закохалася в нього
0:13
Дякую за 12 балів!🤝👍
0:13
00:24